Андреас Грифиус
Човешкото злочестие

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Какво съм аз, човекът! Една смъдяща рана,

Играчка на съдбата, пламък мъжделив,

На болките арена, стаена в ужас див,

Топящ се бързо сняг и свещ, в нощта отвяна.

Животът ни лети като шега презряна.

А който изтърпял е своя дял горчив

И вече е записан в смъртния архив,

Забравен е навек в душата ни смълчана.

Тъй както избледнява някой глупав блян

Или пък бърз поток струи необуздан,

Така ще отшумят известност, почит, слава.

Днес който дъх поема, чака го потоп,

След нас което иде, пак ще гние в гроб.

Ще свършим всички, сякаш дим се изпарява.

1643

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.